Pantomimes lluminoses que es mouen damunt d’un blanc llençol. Pantomima d’un comediant que ha trobat al restaurant, navegant, dins del plat, un tripulant extravagant que s’excusa saludant amb un peu i mastegant un fideu. Una diva i una formiga que mai seran amigues. Un ratolí que va amb mi al cinema i només menja crispetes.
Fa trenta anys que conto contes arreu, amb la mateixa il·lusió que el primer dia, i no me’n canso.